Klokken er 13.00 i Argentina.
Vi sender direkte fra flådens observatorium.
16.00 GMT.
I følge de seneste rapporter er 700 personer blevet evakueret.
264 hjem er blevet forladt, -
- men man frygter, at vandet kan stige yderligere 30-40 cm, -
- og så vil antallet af evakuerede stige til over tusinde.
En oversvømmelse i 1985 gjorde, at Epecuén stod under vand i 25 år.
Saltsøen var kendt for sin helbredende effekt.
Men i midten af 80'erne blev byen opslugt af det vand, som gav den liv.
Da vandet atter sank, efterlod det sig en månelandskab, -
- som nu lokker besøgende til, der kommer i bil eller med båd.
Dette er den værste oversvømmelse i Argentinas historie.
Hvem husker Epecuén? De fleste af os har glemt det.
De husker det. Det var deres hjem. I dag står der kun ruiner tilbage.
Epecuén minder om en scene fra en gyserfilm.
Det er jo ingenting. Hør lige det her.
Jeg kørte ad Rute 25 fra Colombia til Venezuela.
Det var vildt varmt, og pludseligt ser jeg to kællinger, der står og blaffer.
Jeg klodser bremserne. To kællinger. Lige noget for dig, Vasco.
To rygsækturister. Den ene blond. Den anden mørk. Det var helt vildt.
"Hvor skal I hen", spørger jeg. "Venezuela." "Hop ind."
De hopper ind med rygsækkene.
Den blonde har en mærkelig pakke, men nu sad de der, så pyt med det.
Vi kører, og efter et stykke tid kigger jeg i bakspejlet, -
- og opdager, at de kysser og roder helt vildt ved hinanden.
Jeg tænkte: "Vi må se, hvad det her fører til".
Vi når så til grænsekontrollen.
Pigerne siger: "Vi suser lige på toilet", og hopper ud af bilen.
Jeg venter i bilen. Det er en lang kø.
Køen bliver mindre, men pigerne er ikke at se.
Da jeg nærmer mig kontrollen, kigger jeg i bakspejlet og opdager...
...pakken. Jeg tænkte: "Nu er det slut."
Jeg kigger op og ser en betjent med sin hund. Han beder om mine papirer.
Så spørger han direkte: "Hvad er det der?" "Aner det ikke, det er ikke mit."
Han beder mig om at stige ud. Så ser jeg, at hunden går helt amok-
- og farer hen mod en gammel dame og flår kjolen af hende.
Hun bar på 40 poser med narko!
Sindssygt, ikke?
En anden betjent vinker mig frem. Jeg kører over grænsen til Venezuela.
Jeg klarede den. Men pigerne var sporløst forsvundet.
Og pakken?
Den har jeg her!
- Du er åndssvag. - Lige her.
Jeg har ingen anelse om hvem, det er, jeg arbejder med.
Spasmager.
Den var god.
Gider du dæmpe musikken? Vi forsøger altså at lave en dokumentar.
Selvfølgelig.
Lad os se, Carla. Hvad...?
Hvad husker du fra tiden før oversvømmelsen?
Jeg husker ikke så meget. Jeg var så ung. Jeg husker enkelte detaljer.
Såsom?
Jeg husker kurbadet. Jeg tog derhen med min mor.
Jeg turde ikke bade i søen, for jeg kunne ikke svømme, -
- men en dag hoppede jeg i, og så flød jeg bare.
Saltindholdet i søen var så højt, at det var umuligt at gå til bunds.
- En saltsø? - Ja, det gjorde Epecuén unik.
- Optager du, Erica? - Ja, men rolig. Du ser fantastisk ud.
Du er mageløs.
- Uha da da. - Hold nu op!
Undskyld. Hvad husker du fra den nat, oversvømmelsen skete?
Jeg sov på mit værelse, da lyden af en sirene vækkede mig.
Jeg hørte mennesker, der skreg. Mange skrig.
Jeg stod ud af sengen. Vandet nåede mig til knæene.
Min mor kom ind på værelset og var helt i panik. Hun løftede mig op.
Hun sagde igen og igen: "Vi må væk. Vi må væk."
Og da vi forlod huset, låste hun, så ingen skulle tage noget.
Den stakkel. Hun troede sikkert, at vi ville vende tilbage.
Undskyld, at jeg afbryder, men er der langt endnu? Jeg skal på toilettet.
Gider du tage dig sammen? Kan du ikke se, at vi optager?
Vær dog lidt opmærksom. Vi optager. Helt ærligt...
ÅBENT
Tak, min egen.
Sikket sted, hvad?
Vil I med på toilettet, piger? - Jeg går på toilet, skat.
Se. Vi filmer en scene her. Sådan der, med røven i forgrunden.
Sikke en røv hun har! Ærgerligt, at hun kan lide at sakse...
- Sakse? - Ja. Du ved, pige med pige. Sakse.
Hvad med om du optager miljøet her? Fugle og lyd. Det får vi brug for.
Hallo.
Der er vist ingen her.
Hallo.
Jeg kommer...
Goddag.
Goddag. Alt vel?
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Må jeg låne toilettet?
Ja. Gennem døren der, og så længst borte.
Tak.
- I kommer vist ikke herfra? - Nej, vi kommer fra hovedstaden.
Jaså, hovedstaden. Nemlig. Hovedet.
Nå, men hvad vil I have, piger?
Hvad sker der? Er der ingen, der arbejder her?
Må jeg se, Vasco?
- Sikke et ur. Med indbygget GPS. - Ja, og en idiot-radar.
Se, den viser, at der er en kæmpe idiot lige i nærheden.
Den var god.
LAD OS VINDE KRIGEN PÅ ALLE FRONTER
VI VINDER
KRITISK FOR DEN DRUKNEDES DATTER
DONATIONERNE NÅR IKKE FREM
MICAELA LEIVA. SAVNET
- Jeg kan tilbyde kødpirogger. - Nej, det er fint, señora. Tak.
Hvad? Vil I ikke købe noget? Nej, søde. Noget skal I købe.
Jeg er ikke her for at gøre lokummer rene efter turister.
Så overvej, hvor mange I gerne vil have, okay.
Så I kommer fra hovedstaden. Jeg havde en kusine der.
Hun hed Olga. Hun besøgte os hver sommer.
Den ene sommer knaldede hun med Juancito, den næste med Pedrito.
Men så knaldede hun en gift mand, og ved du, hvad der skete med hende?
De fandt hende flydende i søen. Stakkels lille Olga.
Hende der ellers havde svar på alt.
Jøsses, min pige.
Du ligner lille Olga. Det er utroligt. Det er...
Hun ligner virkelig lille Olga. Nåh? Hvor mange skal I have?
Hvad laver du? Har du tabt noget? Hvad leder du efter?
- Hvad? - Vi leder efter en ansat.
- I graven? - Nej...
Lad os se. Hallo! Er der nogen?
Du ved jo godt, at der ikke er nogen. Ligner jeg en idiot? Jeg arbejder her.
- Nej, señor. - Hvad har du stjålet?
- Ingenting. Overhovedet ingenting. - Jeg tager bare pis på dig.
- Hvad mangler du? - Benzin.
- Vi har brug for at tanke. - Et øjeblik, så kommer jeg.
Okay, tak skal du have.
Hvad laver du her? Kom nu. De venter på os.
- I aner ikke, hvordan toilettet så ud. - Vent, til du ser piroggerne.
Undskyld. Vil du vaske forruden? Den er lidt beskidt.
Hvis det er okay.
Hvad har du gang i?
Rolig, det er overstået nu. Glem det nu bare.
- Hvad skete der? - Ingenting.
Vicky... Du har vist fået dig en ny beundrer.
Hvor klamt.
Forstår du nu, hvorfor jeg ikke kan lide mænd?
- Skal vi komme af sted? - Ja, vi er der næsten.
Nå? Skal I ikke betale?
- Det havde jeg glemt. Hvor meget? - For dig...
- ...sådan som du ser ud. Tusind pesos. - Tusind?
Hør her, tykke. Først snuser du rundt inde i garagen...
Så beder du mig vaske din forrude, som var jeg din stuepige, -
- og nu vil du bestemme, hvad det skal koste? Vi gør sådan her...
Du bliver i garagen, og så fester jeg med kællingerne.
- Betal, så vi kan komme af sted. - Betal ham, Nachito.
Det er godt, at man kan snakke sig til rette.
- Sådan. - Kør nu forsigtigt.
Æd dem her, din gamle gris!
FORLADT NATUREN BESTEMMER
SLAGTERI NEDSTYRTNINGSFARE
Se! Hvilken lokation! Det bliver en fantastisk dokumentar.
- Ja, det er et godt sted. - Okay, skal vi filme?
Lad os gøre os klar. Vi har kun kort tid.
Slap nu af, Vasco. Vi gør udstyret klar. Tag det nu roligt, vi er der nu.
Er du okay?
- Ja. - Er du sikker?
Det der var min mormors hus.
Er vi klar? Så filmer vi. Få udstyret sat op.
Det her var mit værelse.
Spisestuen lå der, og det her var køkkenet.
Nej, vent. Vent lige lidt, Carla.
Jeg ved ikke rigtigt, Diego. Scenen virker lidt tam.
Der er for lidt drama, klimaks, nerve.
Hvis du mener det. Du har muligvis ret.
- Kan du ikke mærke det? - Lidt mere nerve.
Ved du hvad, Carla? Du virker lidt anspændt. Prøv, at slappe lidt af.
Visualiser dine minder og fortæl så. Skal vi prøve? Værsgo.
Optagelse!
Der var folk, der ikke ville evakueres.
Nogle blev indtil vandet nåede dem midt på maven.
Brandmændene måtte tvinge dem med...
...da de indså, at der ikke var nogen anden udvej.
Sådan! Strålende! Det var helt rigtigt, Carla!
Sådan skal det lyde. Flot!
Vi er i gang, mine damer og herrer. Det er det her, jeg er ude efter.
- Vi tager fem minutters pause. - Sådan, Vasco!
Sådan skal det gøres. Flot. Vi kører videre sådan her.
- Det var virkelig flot. - Tak.
- Sig til, hvis du mangler noget. - Okay.
Idiot! Du er en kæmpe idiot!
Det blev godt. Du så fantastisk ud.
- Hvor er Vicky? - Aner det ikke. Det er din kæreste.
Se, der er hun jo.
- Kom her. Hvor har du været? - Jeg tog billeder af ruinerne.
Det skulle du have sagt. Så kunne vi have taget et gruppebillede.
Det kan vi gøre senere.
Okay, senere. Hvornår senere? Hvornår?
Hvad så? Hvad så?
Hej, hejsa, alle sammen. Hej, Vasco.
Hvad laver du med min mobil?
Værsgo! Du skulle tage billeder af ruinerne. Det var din opgave.
Du er så uprofessionel. Det er utroligt.
- Hvad er der nu galt? - Hvad sker der?
Hvad er der nu med den skrotbunke?
Har du ikke besøgt hele Latinamerika i det her køretøj, Nacho?
Nu ikke så negativ.
Er jeg negativ? Første gang jeg åbner munden, og så er jeg negativ.
I aner ikke, hvad teamwork betyder.
For helvede. Hvad sker der nu?
- For helvede! - Flot klaret, Nacho...
Jamen for helvede da.
Sagde jeg ikke, at den ikke kunne klare det her?
Hjælp til i stedet for, din idiot! Se, hvor vi er! Hjælp til i stedet.
Kan I ikke lugte det?
Jo, den lækker benzin. Slangen er utæt.
- Hvad? Hvilken slange? - Brændstofslangen, Vasco!
- Jeg er instruktør. Ikke mekaniker. - Skrid, og hold op med dit brok.
- Hvor skal jeg skride hen? - Bare skrid.
Det er simpelthen for meget.
Nacho, kom her. Har du noget at lave slangen med? Jeg kan ordne det.
Men problemet er benzinen.
Slangen kan fint laves.
Jeg har ingenting. Den skal bugseres væk.
Selvom vi fikser slangen, har vi ingen benzin. Du har ikke en dunk?
Jeg tror, der kommer nogen.
Hvad laver I her?
Vi fik problemer med bussen.
- Den døde. - Okay.
Jeg tror, det er brændstofslangen.
Lad mig se.
- Hvordan gik den i stykker? - Ingen anelse.
Den gik ikke i stykker. Nogen har skåret den over.
- Hvad? - Ja, de har skåret den over.
Jeg kan køre dig hen til værkstedet. I har brug for en ny slang.
Vi kan tage derhen sammen, Vasco.
- Okay. - Nej, kun dig.
- Er du sikker? - Ja, jeg tager med.
- Tag nogle billeder af kirkegården. - Okay.
Hør efter. Hvis du rører min pige, river jeg hovedet af dig.
- Er der langt til kirkegården, Carla? - Cirka tyve minutter.
- Skal vi? - Ja. Jeg tager lige kameraet.
- Giv mig rygsækken. - Jeg bliver og passer på bussen.
- Jeg bliver også og venter på Vasco. - Som I vil.
Har du nogle venner tilbage fra Epecuén?
Ja, et par stykke. Ikke mange.
- Mødes I stadig? - Nej, det gør vi ikke.
Du skal sige til, hvis du er utilpas ved noget.
- Det er okay. - Du trækker selv grænsen.
Ja, det er okay.
- Vi kan vinkle det anderledes. - Det føles okay.
- Gør det? - Det er mærkeligt at være tilbage.
- Ja, det er en intens oplevelse. - Ja.
Minderne vender tilbage.
Var det svært at vænne sig til at bo et nyt sted? Faldt familien godt til?
Ja, det gik fint. Der var ingen problemer.
Det kan ellers være svært. Undskyld, vil du have noget?
Hvad? Åh, tak. Det er varmt.
Tak. Du fik overskæg.
Hvad?
Carla!
Er der langt endnu?
Synes du ikke, det er varmt?
Vil du have noget vand?
Ja.
Jeg vidste ikke, at du var så god til at tegne.
Tak. Jeg er langt fra færdig, men den skal nok blive fin.
Sikken hede! Det er luftfugtigheden, der knækker mig.
Vi laver en dokumentar om Epecuén. Den får premiere i Berlin næste år.
Det kræver en masse forarbejde, men det er vores mål.
Rør den ikke. Lad den være.
SAVNET MICAELA LEIVA
Pas på, hvor I går. Stenene er løse.
Okay, Carla, fortæl, hvor vi befinder os.
- Optager vi? - Ja, når du er klar.
Det her var kirkegården. Kirkegården i Epecuén.
Kan vi tage det om? Jeg var ikke helt klar.
Bare lad som om, at hverken kameraet eller vi er her. Fortæl, hvad du ved.
Da vandet nåede gravene, begyndte folk at gå i panik, -
- for de ville have deres slægtninges lig tilbage.
Mange tjente godt på det.
Dykkere tog sig godt betalt for at hente ligene, -
- selvom de i virkeligheden bare tog det første og bedste, som de fandt.
Jeg kan huske, at min nabo bad dem hente hendes tre brødre, -
-som lå begravet i den samme grav.
De kom tilbage med fire lig, som hun måtte begrave alle sammen.
Det endte med, at hun kom med blomster til Gud ved hvem.
Skal jeg fortsætte?
Nej, det var rigtig godt. Vi har rigeligt, så hvil du dig lidt.
Hvad synes du?
For mig er hun mageløs. Guddommelig.
Ja, det ved jeg godt.
Hvad skete der?
- Forbandede lort! - Den bed mig! Slangen bed mig!
- Giv mig tørklædet. - Vent!
- Den bed mig. - Rolig.
Hent tingene. Vi må tilbage nu.
- Det gør ondt. - Sådan ja, sådan ja.
- Kan du gå? - Ja.
Kom... Rolig. Vi tager den med ro.
Sådan ja, rolig, sådan.
Tag det ikke ilde op, Vicky, men hvad ser du i Vasco?
- Hvorfor spørger du? - Du kan få lige den fyr, du vil have.
Men du har valgt ham.
Det ved jeg ikke. Han giver mig gaver. Vi tager på rejser.
Han er også klog, og jeg beundrer ham.
Han lovede mig en rolle i sin næste film.
Han er et godt menneske.
"Han er et godt menneske."
Jeg er straks tilbage.
Kiki!
Hvor er du, Kiki? Kom her!
Kiki?
Kom her, lille skat! Hvor er du?
- Nacho, har du set Kiki? - Nej! Overhovedet ikke!
Dumme hund.
Hvad er det?
Vent her.
Fuck!
Fortsæt, vi er der næsten.
Kom nu, Carla. Der er bilen, kom.
Erica, hjælp nu til. - Nacho! Vasco!
- Hvor helvede er de? - Sådan, rolig nu.
- Løft hende op, forsigtigt. - Tag armene. Sådan der.
Nacho! Vasco!
Hvor er I, Vasco?
Vasco!
Nacho!
Vasco!
Nacho!
Nacho! Vasco! Hvor er I?
Forbandede lort! Nacho!
SLAGTERI
Nej, nej. Vi må væk herfra, Erica.
Hører du, hvad jeg siger? Erica?
- Se. - Hvad? Rolig, Carla.
- Hvad sker der? - Hold den her.
Rolig. Det skal nok gå. Hvad vil du vise mig?
Så du det?
Lad os se. Spol tilbage.
Det må være drengene. Det er sikkert dem.
- Rolig. - Lyt.
Rolig. Hold dig i ro, Erica! Det skal nok gå.
Slap nu af.
Det er overstået.
- Jeg går ud og kigger. - Nej, vent, vent.
- Lad være. - Rolig, du får det snart bedre.
- Lad være. - Rolig. Jeg går lige ud og kigger.
Du sidder fast.
- Få mig fri, Diego. - Jeg kan ikke. Det går ikke.
Få den af! Efterlad mig ikke her!
Carla...
Kom nu, knægt. Vi må væk herfra.
Kom nu.
En dokumentar? Du ville lave en dokumentar, ikke?
Godt så... Nu skal du møde min familie.
Det her er min lille bror.
Min lille storebror.
Jeg er ældst, men det var han førhen.
Han...
En hvalp...
En lille hvalp til ham.
Det her er min lille nevø.
Og alt det her...
Det her er Titos.
Tito leger her.
Og alt det her er mine ting.
Ingen må røre dem.
Det optager vel? Gør det ikke?
Ingen må røre dem.
Så du ville lave en dokumentar? Vil du lave en dokumentar?
Ved du, hvad dokumentaren kommer til at hedde?
"Chimangos lektioner".
Skrig ikke! Lig stille.
Første lektion:
"Landlig opbinding".
Stille!
Lig stille!
Vil du ikke nok lade være.
Anden lektion: "Argentinske udskæringer".
Nej.
Vil du ikke nok...
Ved du, hvor mange små horeunger som dig...
...jeg har nakket?
Fryser du?
En sørgelig eftermiddag i min fortids stille kvarter
jeg vender hjem, far.
Jeg vender hjem, ældre, forandret af årene
og den grå sne dækker mit hår.
Jeg færdedes i smerte, og gik i drømme
uden at forstå, hvad der var galt,
hvert kys glemtes med et glas kvinderne slår altid drømmen ihjel.
Jeg vender slagen tilbage til mit barndomshjem
hvor alt er billeder, som vækkes af mit minde.
Jeg rejste bort, da jeg blot var tyve ungdommelig dumhed uden vid.
Huset står der mørkt og stille, og når jeg banker på
som en fremmed velkommes jeg af den gamle tjener.
Jeg må have forandret mig i en grad at kun min stemme afslører mig.
Selv min mor var der, og mine ord mødtes af hendes blik.
Med blikket fuld af gråd
som om hun sagde: "Hvorfor ventede du så længe?"
Aldrig mere vil jeg rejse bort, ved hendes side vil jeg være
i varmen af dette andet liv.
Kun en mor tilgiver os det er det eneste, der er sandt
resten er løgn
Jeg vender slagen hjem til barndomshjemmet
hvor alt er billeder som vækkes af mine minder.
Jeg rejste bort, da jeg blot var tyve ungdommelig dumhed uden vid.
Huset står der mørkt og stille, og når jeg banker på
som en fremmed velkommes jeg af den gamle tjener.
Jeg må have forandret mig i en grad, at kun min stemme afslører mig.
Misfostret er forelsket.
Jeg tager hånd om den her lille luder. Smut.
Gå nu, mor kalder på dig.
Nej!
BARN MED KÆMPEVÆKST FORLADT
Bliv her, bliv her.
Det skal nok gå, okay? Venter du på mig her? Okay, Vicky?
Hvad har du gjort, knægt?
Slip kniven. Slip kniven! Hun er så sød.
Slip kniven, eller jeg snitter i hende. Slip kniven!
Diego... Vågn op, Diego. Du må væk herfra.
Chimango klargør middagen.
Her er en aperitif. Her har I noget at drikke.
Nej, nej, nej! Gør det nu langsomt.
Gør det forsigtigt, så... Nej!
For helvede! Det kommer du til at fortryde!
Forsvind fra mit åsyn, forsvind, dit røvhul!
Det er okay. Alt er, som det skal være.
- Hvad er der, min ven? - Vand...
Vand? Vil du have vand? Så skal du få vand.
Vi vil ikke behandle vores gæster dårligt, -
- for I skal jo anbefale os. I giver os også mad.
Giv hende vand, din idiot.
Vil du også have vand? Det skal du få.
Ingen skal mangle noget.
Ved du, hvad vi gør nu? Nu spiser vi en pirog, du ser svag ud.
Du bliver nødt til at spise noget... Åbn op, min ven. Sådan ja...
Her kommer flyvemaskinen. Åbn op. Åbn nu op. Vil du ikke have noget?
Jeg behandler dig godt, og du får en pirog, med du nægter at spise den?
Kom her og hold hende.
Det er ikke okay. Du skal jo spise.
Sådan, se, hvordan jeg spiser kiksen. Jeg spiser dem.
Nu tørrer vi dig lidt. Se, hvordan du ser ud.
De behandlede dig dårligt, og det er ikke okay.
Det var slet ikke så farligt. Var det godt? Var det?
Sig, om den var god. Var den? Ja, rigtig god.
Ved du, hvad den er lavet af?
Tolv hjemmelavede kødtærter til hele familien.
Stakkels pige.
Giv mig den der.
Lad ham ikke slippe væk, Tito! Han må ikke slippe væk!
Nej, lad ham være! Slå ham ikke. Han forstår ikke, hvad han gør.
Han gør bare, hvad mormor siger. Vil du ikke nok lade ham være.
Din mormor? Din mormor?
Du lod dem slå dem alle ihjel.
Du forstår det ikke.
Vi mistede alt.
Vi mistede alt, og ingen kom os til hjælp.
Ingen hjalp os.
De lod os hensygne i glemslen.
Og derfor dræber I os?
Der findes værre ting end døden.
Nej, slip ham! Slip ham. Jeg bad dig om at give slip!
Carla.
Tilgiv mig.
Hvor skal du hen?
Til Epecuén.
Denne gyngende båd passerer en kirkegård.
En kirkegård, der har ligget på cirka fire meters dybde igennem syv år.
Ja, og kisterne kom flydende, så vi kunne finde dem på søens bred.
Hvad skete der i 1985? Hvad skete der egentligt?
Jo... Vandet steg pludseligt, og vi kunne intet gøre.
Vi sejler gennem byen Epecuén med motorbåd.
Se, hvordan her ser ud. Byen har været oversvømmet siden 1985
Vandstanden kommer aldrig til at falde igen.
Se, hvordan vandet bliver ved med at stige.
Det meste af Carhués kirkegård er helt oversvømmet.
Eller rettere det der tidligere var en kirkegård.
Og strømmen er virkelig kraftig.
Der er en stærk vind fra syd, som netop nu blæser mod byen Carhué.
Oversættelse: Jeanette Petersen